Retail tekst av jeem.
HVERT ÅR BLIR 800 000 BARN ETTERLYST I USA
DE FLESTE BLIR FUNNET INNEN NOEN DAGER
1 000 BARN FORSVINNER SPORLØST...
- Ingenting. - Hva gjør vi?
- Sperr av her! Ingen går inn eller ut! - Det fins andre innganger.
Bare gjør det det pent.
Hvordan føler du deg, mrs Denning?
Vi har ikke funnet ham.
Verken ham eller de andre.
36 TIMER TIDLIGERE
Byen vår har vært død i seks år.
Først skyldte vi på nedleggingen av gruven.
Det ble få jobber, mangel på penger, mangel på alt.
Men så kom noe langt verre. Noe ondt hadde kommet til Cold Rock.
Det ødela byen vår enda mer.
Den morgenen visste ingen at Cold Rock-saken holdt på å avsluttes.
- Ikke drikk på gaten, Crawley! - Hvilken gate?
Julia!
Julia, vi trenger hjelp!
- Hva skjedde? - Plutselig begynte hun å skrike.
- Hvor lenge har det pågått? - Jeg vet ikke.
- Herregud... - Visste du det ikke?
Jeg mangler riktig utstyr.
Press! Sånn ja... Det går bra.
Ved neste ve, presser du mot fingrene mine!
Press ned, dypt og ordentlig. Press...
Press... Det går bra.
Det går bra... Du er kjempeflink.
Sånn ja. Her kommer det...
Godt jobbet.
Ok... Barnet kommer med føttene først, men det går bra.
Du må bare ta i ordentlig.
Press, Carol!
Bra...
Du klarte det. Her er barnet.
Du klarte det.
- Hvorfor hører jeg ingenting? - Barnet har det bare bra. Slapp av.
Det var godt jobbet. Du var veldig flink.
- Men barnet..? - Julia tar vare på det.
Kom igjen...
Åpne øynene nå!
Pust inn. Du klarer dette.
Pust, nå. Kom igjen, nå...
Pust! Kom igjen.
Ok... Kom igjen.
Pust...
Det går. Du klarer dette.
Åpne øynene nå...
Så, der er du! Hei...
En stor gutt.
- Han skal ikke på noe sykehus. - Han må inn til observasjon.
Nei. Aldri i livet.
Steven...
Den jævelen har aldri skjult at han liker døtrene mine.
Han har alltid spankulert som en hane foran dem,-
- med naken overkropp i de idiotiske cowboystøvlene sine.
Han lærte dem det ene og det andre og Carol falt for alt sammen.
Visste du det?
Nei! I så fall, hadde jeg skutt ham. Adjøss, cowboy.
Kvitt deg med ham!
Dette er vår egen sak. Ikke noe sykehus.
- De stiller ingen spørsmål. - Vi drar ikke.
Carol skal slippe den skammen. Hun er ikke 18 ennå.
Vi tar oss av problemene våre selv.
I Cold Rock skjedde det at uønskede barn ble født.
Folk klarte det uten å gjøre noen stor sak av det.
Det var kanskje sørgelig, men det var bare sunn fornuft.
Det skjedde langt verre ting med barna.
Etterlengtede som uønskede, gutter som jenter.
En del bare forsvant.
Noe hadde kommet til Cold Rock for å røve bort barna.
Noe så truende og skrekkinngytende at folk til slutt ga det et navn.
Hun var på rommet sitt noen minutter tidligere.
- Jeg kom tilbake... - Hun var borte. Forsvunnet.
Ingen lyder, ingen skrik. Da jeg kom ut, var han bare borte.
Jeg ønsker at jeg hadde vært der.
Jeg tittet opp- og nedover gaten, men så henne ingen steder.
- Jeg tenkte på den høye mannen. - Jeg tror han er djevelen.
- Hvordan kan man ta andres barn? - Det der er en myte.
- Han fins. - Det er bare fugleskremselet.
Hvis byen var rik, ville hele hæren vært innkalt.
Jeg har sett ham to ganger. Han gikk inn i skogen om natten.
- Der var det. Han unngikk broen. - Det fins så mange gjemmesteder her.
Hva snakker du om? Selvsagt er det en overgriper.
- En sånn som skader barn. - Jeg mener bare...
Du er full av dritt! Det er ikke noe monster eller djevelen.
Han har et navn og vil drite på seg når han dømmes til stolen.
Du kan visst en hel del, Douglas. Får jeg litt påfyll, Beth?
Jeg satt og hørte på livshistorien din.
Du er ikke her for å fange noe spøkelse.
- Oppfattet. - Jeg småprater bare.
- Skål! - Ja...
Mine damer og herrer...
Er den mørke ridderen tilbake?
- Det der var hans fjerde kopp kaffe. - Svart, uten sukker.
Han må jo sitte våken i bilen hele natten.
- Hei! - Hei, Julia.
Han skal vel patruljere og sånt tull igjen.
- Mener du Dodd? - Jeg mener Sherlock Holmes.
Den siste forsvinningen var for to måneder siden. Snart kommer neste.
- Dodd er på jakt igjen. - Hva gjør det for forskjell?
- Denne byen er ferdig. - Alle er vel litt deppa.
- Det kan man si. - Mrs Johnson...
- Jeg har ikke sett henne på lenge. - Hun ser enda verre ut nå.
- Hun vil sikkert ha en kopp kaffe. - Hun vil sikkert vinne i lotto.
Denne er til deg fra Trish.
Vil du ikke ha den? Den kan gjøre deg godt.
Å... Ja, jeg drakk en del i går da jeg feiret min sønns fødsel,-
- men jeg bestilte ingen sykepleier.
God morgen selv, Steven.
- Hva gjør du her? - Jeg rydder bare opp etter deg.
- Hvem tror du at du er? - Jeg vet hvem jeg er.
Hva pokker skal det bety? Jeg snakker til deg.
- Hva? Vil du slå meg også? - La oss være i fred.
Jeg bryr meg virkelig om Carol.
Ja, som du bryr deg om motorsykkelen din.
Jeg liker ikke tonen din.
Det er vel vanskelig å fylle plassen etter mannen din.
Han var jo lege. Du er bare sykepleier.
Hold deg til bleieskift og forsvinn!
- Hei, Tracy. - Hei. Kom inn og sett deg.
- Hvordan har lillegutt det? - De er hos søsteren min i Seattle.
Hun har et stort hus, kort vei til alt. De har det bedre der.
- Carol er for syk til å reise. - Men de kom seg dit.
Jeg har et jobbintervju i Kaslo om 45 minutter.
Bra jobb, bra lønn. Jeg har ikke tid til å hjelpe Carol hele dagen.
- Jeg må kjempe videre, Julia. - Jeg forstår.
- Vil du ha kaffe? - Er han her fortsatt?
Ja, det drøyer nok litt.
Det er ikke så lett. Han er litt vanskelig.
- La meg ta meg av dette. - Og Jenny?
Hei.
Moren din har reist til Kaslo.
Takk.
Du har ikke gått til taleterapien, hva?
Hva skal jeg si til ham? Han er en idiot.
Ok... Jeg er her.
Så... snakk.
Hvorfor gjemmer du deg bak håret? Du er så vakker.
Tror du også på det?
Jeg så ham.
Det var som en gammel legende.
Som hentet ut av en eventyrbok eller en gammel vise.
Alle pratet alltid om den høye mannen, for alle var redd for ham.
Folk var alltid redd for at han ville slå til igjen.
Når han gjorde det, var de takknemlig for at han tok noen andres barn.
De fikk kanskje dårlig samvittighet, men det varte ikke lenge.
Alle har sine egne problemer.
Det handler ikke om godt og ondt. Det er bare slik det er.
- Hei. Er du ferdig for dagen? - Ja.
Det df flere matposer i bilen. Er alt bra?
Ja, han har lengtet etter deg.
Ja?
Hei, vennen. For en fin sang.
Christine sa at du har savnet meg.
Jeg har savnet deg også.
- Hva har du gjort i dag? - Vi laget en vulkan av bikarbonat.
Fikk den utbrudd? Hvordan skjedde det?
Vi blandet bikarbonat og eddik og, så eksploderte den.
Gjett hva vi skal spise til middag!
Rosenkål!
Middag om en halvtime!
- Hva er det der? - En gorilla.
- Hvor bor han? - Han bor... i Australia.
Tror du det? Kanskje han bor i jungelen.
Denne fisken kan bo i vollgraven og passe på-
- så ingen kommer seg inn. - Bombe!
- Fortell om tallknepet! - Tenk på et tall!
- Ta det ganger to! - Vent, jeg henger ikke med.
- Tenk på et tall! - Gang det med to!
Legg til seks!
Halver det.
Ta det, minus det første tallet du tenkte på-
- og svaret blir tre.
Jeg vet det! Det funker hver eneste gang.
Sånn ja.
- Må du gå på jobben i morgen? - Ja.
Jeg skal forsøke å ikke slutte så sent.
- Kan vi leke når du kommer hjem? - Det lover jeg.
God natt, David.
- Hva har dere gjort i dag? - Det handler mer om spørsmålene.
- Hva spurte han om? - Han nevnte T-ordet. TV.
- Hva sa du, da? - At det er en form for hjernevask-
- som blir brukt av store selskaper. - Bravo!
- Han sa han vil se på tegnefilmer. - Hva sa du?
- Jeg valgte å ignorere spørsmålet! - Selvsagt.
Jeg traff Tracy i dag.
- Barnet? - Er blitt sendt til Seattle.
- Typisk. - Jeg traff Steven også.
Han forklarte at jeg er dårlig sammenlignet med mannen min.
Folk her tror at de eier en del av ham.
Han var så viktig for byen. Han hjalp dem.
- Eller prøvde. - Han var rene helgenen.
Jeg er lei av å prate om det. Beklager at jeg alltid tar det opp.
- Jøss... - Kom igjen, du elsker dette.
Jeg vet ikke...
- Hvor mye? Si stopp! - Stopp.
- Jeg kommer til å få hodepine. - Drikk, så forsvinner det!
Jeg kan ikke drikke dette...
Jeg har det bra. Jeg vet det.
La meg se...
Hvor har vi deg?
HOMERS ODYSSEEN FOR BARN
Alle har syndet og mislykkes med å oppnå Herrens ære.
Vi er fordømt. Vi skal alle til helvete.
Det er ingenting dere kan gjøre.
Den eneste frelsen for deg er lammets blod.
Christine?
I forrige uke satt jeg om bord på et fly fra Memphis-
- og pratet med en vennlig mann som satt ved siden av meg.
Han sa: "Pastor. Jeg handler rett."
"Jeg tar vare på familien min og vennene mine."
Jeg sa: "Det lyder fantastisk. Men det kan du si til djevelen!"
For du skal til helvete!
Herregud... Christine!
Fortell...
David!
Fortell...
David!
Stopp!
...vanskelighetene som man møter.
Man får ingen svar når et barn forsvinner sporløst.
- Man får ingen avslutning. - Det er veldig frustrerende...
David!
Mrs Denning?
Pokker! Mrs Denning!
Jeg skal hjelpe deg.
Kan du reise deg opp?
Anmodningen er mottatt. Forsterkninger sendes fra Seattle.
Beregnet ankomst om to timer.
Jeg er på vei, Dodd. Jeg er allerede på landeveien.
Det er han vi leter etter, hva?
Jeg er også på vei. Jeg kjører så fort jeg kan.
Vi skal ta den jævelen.
Kom nå. Det ordner seg.
Du klarer deg fint... Helvete!
- Dette er et nødstilfelle. - Herregud!
Julia! Hva skjedde?
Jeg fant henne på veien. Gjerningsmannen er på frifot.
Ta henne.
- Skal jeg bli med? - Bli her. Ring etter sykebil.
Sikkert?
Alt ordner seg.
Ok...
Hei... Gå herfra.
Gi oss litt pusterom!
- Du er skadet, lille venn. - Hva skjedde?
Sånn ja...
Sånn ja.
Hør på meg... Vent her, så kommer jeg straks!
Gå og vask av deg!
Jeg har lagt et håndkle og rene klær på kontoret.
Når du er klar, vil jeg høre hva det er som foregår.
Takk.
- Jeg vet ikke, Douglas. - Tenk etter.
Tenk på pensjonen! Hvor lenge har du igjen? Åtte måneder?
- Vi må advare Pittsville. - Og militæret.
- Det skulle ikke skje sånn. - Derfor skal du til gruven.
- Jøss! - Vi er i samme båt.
- Jeg må få tenke etter! - Gjør det, du.
Hun ser på bildet av gutten.
- Hun mistenker noe. - Hva gjør vi?
Jeg går og henter henne.
Ikke rør deg.
Sett deg.
Helvete!
Hun har stukket! Tispa er oppe i skogen!
Hent det dere trenger i bilene deres!
Steven! Du skal ta den gruppen med deg inn i skogen.
- Hun skal føres til meg. - Jeg skal nok finne henne.
Ikke noe tull. Hvis dere finner henne, så hold henne fast.
Må du fremdeles tenke etter?
Kom igjen, alle sammen! Hun rekker ikke å komme langt.
Dette er Campbell.
Vi fikk nettopp en telefon fra Seattle. De sender forsterkninger.
Det lyder som om Dodd jager ham. Vet du noe om det?
Er det oppfattet?
Ja, oppfattet. Din drittsekk.
Hvordan skal jeg kunne jobbe med to biler, en dårlig visesheriff,-
- folk som styrer og ordner for meg...
Nei, hun er ute. Hun gjemmer seg i skogen.
De tar henne. Bli her, så ringer jeg!
David...
Mamma!
Det er over nå. Alt er bra.
Jeg er redd for henne.
Det er over nå, skatt.
Det tok én time å berolige ham.
Få ham til å kjenne meg igjen.
Vet du hvordan det føles for en mor å ikke bli gjenkjent av barnet sitt?
Han var blitt hjernevasket. Du sa at jeg var borte.
Hva faen driver du med?
I går kveld, som de fleste andre kvelder,-
- gikk jeg inn i skogen for å finne svinet som har tatt sønnen min.
En høy mann.
Gamle Ashcroft sa at hun hadde sett ham to ganger i skumringen.
Så jeg gikk, og gikk,-
- og gikk.
Tilfeldigvis kom jeg til huset ditt.
Det må ha vært tilfeldig eller intuisjon.
Han var der. Jeg kunne ikke fatte at han var der.
Tankene kvernet rundt i hodet, mens jeg prøvde å forstå.
Hadde jeg drømt det?
Så tenkte jeg på Trish.
Hun hadde bygd et alter til ham akkurat som til de andre.
Fire lys og bønner om at han skal komme tilbake.
Trish hører når man prater.
Hun syntes aldri at jeg var gal.
Men hun var ikke den første jeg så.
Da jeg så deg i øynene, visste jeg at jeg ikke var gal.
Men du nøyde deg ikke med å se meg sånn, men tilbød meg kaffe!
Med ditt uskyldige uttrykk og engleansiktet ditt.
Var du urolig? Hadde du skyldfølelse?
Eller er du så jævla kynisk-
- at du tilbyr kaffe til en kvinne hvis barn du har kidnappet?
Jeg ventet til du gikk og kafeen ble tom.
Først trodde ikke Trish på meg.
Alle i byen stoler på deg, Julia Denning.
Men jeg pratet og pratet, til hun begynte å tvile.
Og da tvilen var stor nok, sa jeg at jeg ville hente sønnen min.
Hun sa: "Skal du bryte deg inn hos Julia?"
Jeg sa: "Er han ikke der, får du gjerne kjøre meg til dårehuset."
Hun holdt åpent hele natten og ventet på nyheter med stamgjestene.
Men det var ikke jeg som kom dit.
Da jeg så deg i vinduet med sønnen min, tenkte jeg å ringe politiet.
Men jeg stoler ikke på dem. Det var de som kastet meg ut av huset.
De driter i meg. Se hvordan jeg tvinges å bo med sønnen min!
Du tok barnet mitt og de andre også.
Hvor er de andre barna?
Julia... Si hva du har gjort med de andre barna, ellers dør du!
Jeg ga dem til den høye mannen.
- Hvem er han? - Vet du ikke det?
Hele byen prater om ham.
Pass deg for å lyve for meg! Hvem er han?
Det er han som alle prater om.
Mamma?
Kom, engel.
Hun vil ikke skade deg mer.
Se på sønnen min og si at du løy, at du ikke betyr noe for ham.
Han må høre deg si det.
David!
Nei!
Slipp meg!
Hvor har du lært deg det?
Innbyggerne får kanskje vite alt i kveld.
Vi har merket økt trafikk og FBI er i byen.
Vår nyhetsreporter er på plass...
Ja, det virker som om det endelig skjer ting...
- Du klarte det! - Han skal aldri tilbake dit.
- Hva skjedde? - Vi har ikke tid.
Snart er hele byen her.
Det er over.
Gå hjem, Jenny. Ikke si noe til noen!
Jeg er sikker på at Christine ringte HAM
Husker du det knepet med tall?
Man tar et tall, multipliserer med noe,-
- legger til seks og det blir alltid tre.
Før meg til HAM
Du vet ikke hva du prater om.
Kjempebra knep, men jeg husker ikke hvordan man gjør. Hvordan var det?
Ikke be meg gjøre det. Du ville ikke klare det.
Det var da vi spiste rosenkål. Det er det samme hvilket tall..
Det blir alltid tre.
Jenny vet det. Hun har fulgt etter meg i flere uker.
- Det er umulig. - Nei, vi begynte å slurve.
Hvor mye vet hun?
Hun vil treffe ham.
Bær ham ned, så stikker vi.
Når det er gjort, så drar vi.
Si at du ikke har tenkt å bli!
Nei!
Du er selvsagt fortsatt her.
Jeg ga ham navnet ditt og adressen. Kanskje han kommer.
Hvis du sier noe, kommer han helt sikkert, men på feil måte.
Og da gjør han ting som du ikke kan forestille deg.
Stikk av!
- Julia! - Åpne døren!
- Julia, åpne døren, for faen! - Vi skal ikke bryte den opp.
- Politiet kommer. - Du er død, din tispe!
- Gikk det bra? - Ikke ved vinduet, sa jeg jo!
Få henne bort fra vinduet! De vil rive henne i stykker.
- Det er for mange av dem. - Vi venter ikke.
Du skal bare se rett framover. Du går på høyre side.
Når vi går ut, skal du straks gå mot...
Pokker også. Kom nå.
Ned med hodet. Se på bakken! Ikke snakk med dem!
Vi går rett mot bilen. Ikke si ett ord, men se ned.
Du skal dø!
Du tok barnet mitt!
Kjør, kjør!
Ned med hodet. Ned!
Fint lite verksted.
Se...
Det var som bare... Herregud.
Visste du at huset var bygd oppå denne?
Her er det hull overalt. Over 100 kvadratkilometer.
Det blir en jævla jobb.
- Synd for oss, Chestnut. - Hele området er rene sveitserosten.
Hvis barna er her nede, tar det 100 menn 20 år å finne dem.
Hun kan ha brukt den som en utgang til skogen.
Vi trenger godt med folk.
Si at de skal gå ut! Få tak i lamper!
- Ingenting. - Hva gjør vi?
Sperr av området! Ingen får gå inn eller ut!
Hvordan føler du deg, mrs Denning?
Vi har ikke funnet ham. Verken ham eller de andre.
Men...
Ikke si at jeg må hilse foreldrene og si det!
- Fortsett å grave! - Fikser du dette?
Jeg har forstått at mannen din var respektert her i trakten.
Ja, det var han.
Det var stor aldersforskjell mellom dere, ikke sant?
Ja.
Han var lege i Cold Rock fra 1992 til..?
Til slutten.
Slutten hans.
Hvordan var forholdet hans til folk her i trakten?
Han holdt dette samfunnet sammen.
Da hadde Cold Rock verdighet.
Han bidro til å skape verdighet.
Ja.
Så ble gruven lagt ned-
- og moralen ble forverret.
Han var borte og barna fikk betale prisen.
- Barna? - De led sånn.
Jeg var nødt til å gjøre noe.
Kan du forklare det nærmere, mrs Denning?
Holdte du dem i et rom, én etter én?
I et ordentlig barnerom med bøker,-
- leketøy og musikk. Fylt av vakre ting.
Og Christine tok hånd om barna mens du var ute?
Ja.
Du sa visst til Davids mor-
- at du ga barna til den høye mannen.
Det var Cold Rock som valgte det navnet.
Fins det en mann, hva han nå måtte hete, som du leverte barna til?
Nei.
- Du handlet alene? - Ja.
Du selv kunne vel aldri få barn, stemmer det?
Vi kunne ikke få barn.
Mrs Denning... Kidnappet du barna i Pittsville County?
- Ja. - Fikk du dem til å forsvinne?
Mrs Denning, er barna døde?
Drepte du dem?
Mrs Denning...
Cold Rock, USA. Pittsville County.
Delstaten Washington.
Nedlagt gruve, ingen skole.
Milevide skoger og en labyrint av tunneler.
Kanskje jordens vanskeligste sted å lete etter 18 forsvunne barn.
Det siste offerets navn: David Johnson.
Hvordan går det med deg, mrs Johnson?
- Jeg klarer meg. - Bra.
Kom inn og slå deg ned.
Du må sørge for å unngå konfrontasjon.
Appeller til henne som mor. Forstår du?
Jeg forstår.
Hvis den minste kommentar eller spørsmål stopper henne, får vi null.
Vi har ikke funnet spor etter barna og hun nekter å prate med oss nå.
Mrs Johnson...
Hvis du føler at du ikke klarer det, så si ifra.
Jeg er klar.
Ikke fokuser på noe spesielt. Snakk med henne og lytt.
Prøv å få henne til å åpne seg.
Hvis vi får noe ut av henne, så blir det tilfeldig.
Forstår du?
Jeg vet hvorfor du er her.
- Du vil ha svar. - Ja.
Jeg har ingenting trøstende å si.
Julia...
Jeg klarer ikke å leve.
Jeg snur og vender på alle tanker.
Og jeg savner ham.
Det er ulidelig å savne ham sånn.
Jeg tenker på ham hele tiden og lurer på hvor han er.
- Jeg vet det. - Det tviler jeg på.
Men jeg vet det. Jeg var mor til hver eneste en.
De hadde alt de trengte.
Jeg vet at jeg bor i et hull.
Jeg har ingen jobb, men jeg hadde vært klar til å dø for hans skyld.
Det er det samme overalt.
Nederlaget. Smerten.
Det er en sirkel.
En sirkel?
Du burde ikke ha kommet hit.
Hva slags sirkel?
Systemet er ødelagt.
Det fungerer ikke.
Man har ingen å henvende seg til for støtte.
Verden rundt har jeg sett at det er lettere å gi opp.
Jeg er ikke bedre enn deg, men jeg har sett mer.
Det handler ikke om at man er god eller ond, men hvordan man klarer seg.
Vi er så begrenset.
Men hvert barns blikk er fylt med potensial og håp.
Vi burde nære det potensialet, men det gjør vi ikke.
Vi gjentar de samme feilene og lar barna vokse opp ødelagt-
- akkurat som foreldrene deres.
Vi må bryte sirkelen, men det gjør vi ikke.
Det er det jeg har prøvd å gjøre overalt.
Hva har jeg forandret? Ingenting.
Ja, jeg brydde meg og ga klemmer.
Jeg trodde at jeg gjorde en forskjell.
Men når man ber om virkelig forandring, får man nei av byråkratene.
Det er en prosess.
Stiller man spørsmål ved systemet som gjør fattige enda fattigere-
- og gjør slik at barna lider, får man nei.
Så sirkelen fortsetter og fortsetter-
- og barna fortsetter å lide uten at noen gjør noe-
- og verden forandrer seg aldri.
Jeg plager deg.
Hvis du er ferdig... kan du svare på to enkle spørsmål?
Foreldrene i Cold Rock må få vite det.
Er barna døde?
Nei...
Jeg kunne ikke beholde alle.
- Hvor er de? - I skogen...
I tunnelene...
Overalt.
Jeg skal drepe henne selv!
Du er min, din tispe!
Hør på meg: Hun skal ikke tilbake hit.
Verken du eller søsteren din har noe dere skulle ha sagt!
- Nei. - Hva mener du med det?
Jeg driter i hva søsteren din sier! Carol skal tilbake.
- Demp deg, du vekker Jenny. - Jeg tenker ikke å dempe meg.
Du er full! Vi prater om dette i morgen.
Nei!
Du skal ringe søsteren din. Carol skal hjem igjen.
- Vil du snakke alvor? - Skal jeg måtte ta av silkehanskene?
Skal jeg?
Du vet ikke når du skal holde kjeft.
Vil du ha bank?
Baby...
Bort med deg...
Slipp!
Ditt svin...
Lille venn...
Våg aldri noensinne å røre henne!
Denne gangen bommet du!
Pent treff!
Din jævel...
- Skal vi ta i ordentlig? - Ikke dytt meg!
Min egen datter. Vet du hvordan det føles?
Ungen overreagerer.
Jenny! Hvor er du?
Kom tilbake. Nå er det bra.
Jeg er vel ikke hva du har drømt om.
Men du er heller ikke noe småbarn.
Kan du vente her litt?
- Ja, jeg tror det blir bra. - Det må det bli.
Jenny Weaver fins ikke lenger.
Her har du Vera Parker-Leigh.
Pass godt på henne! Vi rakk aldri å forberede henne ordentlig.
Vær ekstremt forsiktig i begynnelsen.
Hun kan oppføre seg på en måte som virker mistenkelig.
- Nei, madame. - Jeg insisterer.
Jeg vil ikke ha pengene dine.
Kvinnene som reddet jenta, betalte dyrt for det.
Den ene er død og den andre får aldri mer se dagens lys.
- Ja, jeg så henne på nyhetene. - Pengene er en fornærmelse.
- Er Jenny den siste som tas om hånd? - Fra den divisjonen, ja.
Mrs Parker-Leigh.
Dere er altså flere?
NOEN MÅNEDER SENERE
- Hvordan går det, Tracy? - Du kommer uventet.
Vi har ikke funnet Jenny ennå.
Chestnut gjør vel hva han kan.
Jeg har satt en av mennene mine på saken.
- Og Julia? - Ja...
Aktoratet vil ha dødsstraff i ettermiddag, men jeg tror de får nei-
- hvis hun plutselig skulle fortelle hvor de andre ligger begravet.
Vi vet at det ikke var hun som tok Jenny.
Jenny rømte hjemmefra.
Og jeg skal finne henne.
- Hold ut, Tracy. - Det har jeg gjort i 25 år.
Ja. Jeg vet det.
Min første mor var en god kvinne.
Hun var flittig, sjenerøs og øm.
Vi pratet, delte og Io.
Men så tok det slutt.
Hun kunne ikke prate med oss lenger, om menn eller om drømmen sine.
Om smerten sin.
Min første mor elsket meg og jeg elsket min første mor.
Pass deg!
Du er min!
Min andre mor tok bare vare på meg i kort tid.
Jeg tenker ofte på henne.
Jeg forestiller meg øyeblikket da hun sto i tunnelen-
- og overlot et siste barn til mannen sin.
Prøvde han å få henne til å flykte med ham?
Eller visste de begge at noen måtte bli og betale prisen-
- og beskytte hemmeligheten deres.
Jeg vet fremdeles ikke om hun var et godt menneske eller ikke.
Men min andre mor elsket meg og jeg elsket min andre mor.
Min tredje mor lærer meg om en større verden.
Hun sier at kunnskapen kan åpne dører.
Så jeg er fokusert, observerer og jobber hardt.
Vera!
Jeg hører på henne. Jeg vil gjøre henne fornøyd.
Min tredje mor elsker meg og jeg elsker min tredje mor.
- Du kommer for sent til tegnetimen. - Jeg kommer nå!
Min verden har forandret seg.
Jeg prøver å følge reglene her.
Verden er vakker, sier min nye mor.
Hun sier at jeg skal fortsette å kjempe, at jeg er flink-
- og at jeg venner meg til det med tiden.
Jeffrey! Kom nå.
Kom, skatt. Vi kommer for sent.
Jeg er ikke som de andre. De har vel glemt.
Jeg kan ikke.
Hver morgen tenker jeg at jeg skal forlate alt og dra hjem.
Men jeg minner meg selv om at jeg ville leve sånn.
Jeg ville ha dette, og jeg fikk det til å skje.
Det er vel bedre sånn, eller?
Eller?
Tilegnet Lila og Malick
Oversettelse: Bente Eie www.primetext.tv